Ljudski je želeti da se izdvojite od ostalih.
Svi maštamo o vođstvu, trenutnom ili trajnom.
Danas nam govore da se držimo zajedno, da se štedimo,
da više cenimo ukupno vreme nego trenutak.
Samo šampioni mogu da se povedu za željom da prevaziđu ostale,
za snom o slavi srećnog detinjstva.
Ipak, mi vam nećemo ispričati priču o šampionu.
Dovoljno je pogledati u bilo koju enciklopediju
da biste saznali nešto o životu slavnih ljudi.
Priča o Žislanu Lamberu ne postoji nigde,
iako njegova pri merna ličnost govori više o ljudskoj prirodi.
BICIKLO ŽISLANA LAMBERA
Rođen u seoskoj porodici,
Žilan je od malih nogu maštao da se probije sam,
ne tražeći ništa ni od koga.
Da bi utekao od školovanja koje mu uopšte nije išlo,
odabrao je naporne treninge prevaljujući svakodnevno,
kao Brik Skot, kilometre i kilometre na biciklu
sa pivom i šniclom u rancu.
Lamber je na kilometar! Prolazi crveno svetlo...
Trideset metara prednosti, pedeset metara prednosti!
On je raketa, kometa!
Grupa počinje sprint, ali Lamber ih ostavlja za sobom!
Neverovatno, dame i gospodo! Lamber je svetski šampion!
Lamber je prvi, Merks drugi, Gi mondi treći.
Dobro izgledaš.
Pogledaj.
Ni trunke sala.
Prava britka sablja.
Sve sami mišići.
Nadmašiću sve.
Problem.
Dogovorite se.
Je li dobro? - Da.
Šta sad? - Isto to, samo leđno.
Debela, ako počneš da se daviš, neću te spasavati.
Poslednje upozorenje! Posle ovoga letite napolje!
Žislan se nije stideo da radi "posliće", kako ih je nazivao.
Bio je veran legendi,
spreman da u bilo kom trenutku odgovori na poziv sudbine.
Dobro si? - Da.
Koliko si prevalio ove godine? - 12.000 kilometara.
Na jednom lančaniku? - Da. Vozio sam 1.000 na 42/16.
To je dobro. Nema ničeg boljeg za trening nogu.
Ideš daleko? - Vraćam se kući, gospodine Fokodel.
Možemo da pređemo deo puta zajedno. - Ako želite.
Poznaješ tog Bokodela? - Fokodela. Da, naravno.
Svi ga znaju, on je biciklistička legenda.
Trenirao je Van Strenbergena. - Dobro, a šta hoće od tebe?
Da me uzme u ekipu. Video je kako vozim.
Ne u nedelju. - Na drugoj trci, budalo.
Sviđa mu se moj stil. Mislim da sam mu zapao za oko.
Čak je rekao da ga podsećam na Selsa. - Na šta?
Selsa. Pitam se zašto uopšte razgovaram s tobom.
Vord Sels. Drugi posle Van Loja, cara Erentala,
pobednika ture kroz Flandriju, Pariz-Brisel.
Možeš li da mi objasniš zašto ti je dao
50 paketa sapuna i 40 peškira?
Ne znam. Koristan poklon. - Je li?
Šta je rekao? - Da je dobra marka, jer piše na engleskom.
Je li?
Otkad ti znaš engleski?
Čistoća, bistrina, snaga čistoće...
To je Mažikrem.
Snaga, hrabrost, jaka volja, to je biciklizam.
Ako se pomeša snaga s čistoćom, upornost sa čistotom,
dobijamo vas. Dobijamo energiju.
Čistoća plus upornost, upornost plus čistoća
jednako je ja, vi... - Mažikrem.
Sad odaberite između dva tipa ugovora koje vam predlažemo.
Na 800 ili 1. 200.
Oprez. Neki od vas će reći:
"Uzeću na 800, ja sam šampion, baš me briga za ostale."
Ali ja ću odbiti. Šteta, postavite sebi ponovo pitanje.
Osamsto?
Hiljadu dvesta?
Hoću li samo da radim posao, ne razmišljajući o ekipi?
Ili želim da budem deo nečega?
Partner. Momak od 1.200.
Ogreban je, ali možete da vidite razliku.
Tačno, vidi se razlika.
Problem je to što, iako je vaš proizvod jeftin,
ne mogu da kupim pedeset litara.
Jedna flašica će mi trajati šest meseci. - Shvatam, ali...
Gospodin je prodavac. - Trkač. Ja sam biciklista.
I moja sestra je zainteresovana, možemo da podelimo porudžbinu,
ali i 25 litara je za mene previše, znate.
Moja kćerka Babet. - Dobar dan.
Gilan.
Odmorite se.
Dobro ste?
Lepo ste se smestili? - Vrlo lepo, hvala.
Lepo spavajte.
Fokodel nije loš. Poznavao sam Francuza, ludaka.
Svako veče bi nas pokrivao i šaputao nam čudne stvari.
Ako imamo loš rezultat, uskraćivao bi nam vino i kolače.
Bez seksa, posebno sa ženama, kako bi on to rekao.
Igranje i stajanje duže od 5 minuta nije dolazilo u obzir.
Fokodel je uobražen, ali treba ga razumeti.
Nikad nije preboleo što su ga izbacili iz "Pežoa".
Optužili su ga da je "sagoreo" celu generaciju trkača.
Želi osvetu. Dosadan je, ali s njim se može razgovarati,
zna posao. U ekipi se treba slagati s trenerom i kapitenom.
Ako to shvatiš, možeš da opstaneš u grupi.
Treba da se odomaćiš.
Sprinteri brzo sagore, penjači padaju, vođe brinu.
Dobro je da se odomaćiš.
Laku noć.
Mada se Žislanov početak u ekipi Mažikrema odvijao
u vašarskoj atmosferi, u Sen-Soveru je postao svestan
jaza između sveta amaterskog i profesionalnog trkanja.
Žislan Lamber.
68.
Rikardo Fortuna. - 69.
Rikardo, kako si? Koji si broj dobio?
69? Dobar broj.
Još desetak sekundi do starta koji će objaviti
predsednik opštine, Nestor Pablišer.
Gospodo trkači, pažnja!
Polazak!
Vidi ovo.
Ovo ne može svako, posebno ne za vreme trke.
Feliče me je zato voleo, zvao me je "Zuba".
Vođi je potreban momak od kojeg može da poruči piće.
On samo digne ruku, a ja dojurim kao konobar.
Uzmi. Hajde.
Nisu daleko, sad su prošli.
Uvek upali.
Dame i gospodo, za trenutak ćemo videti četvrti krug.
Pažnja, trkači. U sledećem krugu bonus je 500 franaka.
Lambere! Napred!
Navali!
Dame i gospodo, prvih deset biciklista.
Poslednji krug.
Radosled je skoro nepromenjen od prošlog kruga.
Pripremite se za završnicu velikog takmičenja.
Vodeći trkači su prošli oznaku za poslednji kilometar.
Vidimo grupu od deset vozača, među kojima su Fabris Bujon...
Evo ih! Manu vodi!
Sa spoljašnje strane dolazi Fredi Von Straten!
Van Straten je upravo pobedio Fabrisa Bujona,
a na trećem mestu je Žentif.
Dobro je, momče.
Upoznaćemo članove ekipe Mažikrema
okupljenih oko svog vođe Fabrisa Bujona.
Moli m aplauz za ekipu Mažikrema koja nam dolazi.
Ovde su sa sportskim direktorom, gospodinom Fokodelom
koji ove godine ima plan: Pokušaće da izvede svoje trupe
u sam vrh pretrpanog državnog prvenstva.
Fabrise, vi ste iskusan takmičar i kompletan trkač,
ali ove godine predvodite jedinstvenu ekipu.
Koji je vaš cilj?
Ove godine, gospodin Fokodel mi je odredio za cilj
da pobedim na klasičnom... - Mikrofon!
Zato i mamo mnogo pojačanja u ekipi.
Moje kolege i ja se nadamo da će boje Mažikrema
najblistavije sijati ove godine.
Nisi ženskaroš.
Jedan poljubac. Samo jedan.
Daj mi jedan poljubac, leteću kao leptir.
Ne vraćaj se nikad više! Idući put ću ti prebiti noge!
Uđite, dolazim odmah. Gad je pokušao da mi preti.
Vidi.
To je Bobe.
Ko je drugi tip? - Karlos, pretpostavljam.
Ko je Karlos? - Karlos.
Ko? Ovaj kit? - Kit je dobio Zapadnu turu,
nacionalno prvenstvo i četiri etape u turi.
Šta mogu da učini m za vas?
Creva.
Profesionalci? - Mažikrem.
Šta je to jeo?
Nadoknađivao je izgubljeno vreme. Uobičajena stvar.
Gde ste se takmičili u nedelju? - Na vašaru u Sen-Soveru.
Jeste li se plasirali? - Da, pojedinačno.
Dobro, ali... koristite li nešto?
Led? Metamfemin?
Da... ne, ne.
Fabrise, požuri. - Ima li voćnih rolnica?
Tu ti je sve što ti treba za pobedu.
Hoćete da popijete nešto? Skuvala sam kafu.
Ne, hvala, gospođo. - Vodu? - Ne, u redu je.
Šta radiš? Požuri. - Ovo nikad nisam radio.
Prestani da povlačiš vodu. - Diverzija.
Opusti se. - Opušten sam.
Opusti se, napet si. Slomiće se igla.
Ovako? - Dobro je.
Gotovo? - Nije, koncentrišem se.
Je li sve u redu? - Dobro je, gospođo, hvala.
Do viđenja, gospođo. - Do viđenja.
Sad ti. - Kako to, ja? Sve sam dao tebi.
Bilo je dovoljno za dvoje.
Ništa strašno. Videću kako deluje na tebi.
Žislan Lamber, 54.
Potpišite ovde.
Gilane, polako. Momci, krenite polako.
Vozači na start, molim vas.
Pažnja! Pozor...
Popunite prazninu!
Čuvajte se psa! Plavog! To si ti?
Ti se to meni rugaš?
Hoćeš da nas uvališ? Ovo je moglo da pokopa ekipu.
Nisam ja, gospodine Fokodel. - Nisi? Opljačkao je apoteku?
Hteo sam da idem polako, homeopatski. Postepeno.
Polako? Ne može ni da sedi. - Zbog igle.
Čuvajte se psa. Je li to otrov?
Slušaj. Potpisao sam ugovor s tobom da bi pripremio momke.
To što si uradio s Lamberom je prava kasapnica.
Ponovi to još jednom i najuriću te. Nadrljaćeš.
To je po pravilu, gospodine.
Biću oprezan. Više neće biti problema.
Kad je usvojio finese u doziranju, nije bilo problema.
Lako ga doping nije preobratio u šampiona,
Gilanu je omogućio da zauzme svoje mesto u povorci.
Postao je trkač, član ekipe koji nije uzmicao pred zadatkom.
Ispekao je zanat, kako se kaže, iako je sa svakom krivinom
iz čednosti klizio u greh i, kao i većini trkača,
trebalo mu je malo snalažljivosti
kad bi se popeo na podijum.
Lamber i Bujon, kontrola mokraće.
Lambere, piškiš pivo? - Nije mi do ovoga.
Rikardo. Svuda bih poznao njegovo delo.
Mali, prošao si dobru školu.
Šta radiš?
S devojkama je kao s biciklom. Ako hoćeš da se popneš...
Požuri. - Hoćeš li ti nešto? - Ne.
Monik, Gilan. - Dobar dan.
Moja rođaka Babet. - Drago mi je.
Dakle, obojica radite sa biciklima?
Ne sa, na biciklima. Idemo.
Sledite me.
To su vam jedine cipele? - Imamo i druge,
ali Fokodel nam ih je uzeo da ne bismo izlazili.
Izvolite. - Hvala.
Ne, sedi niže.
Želite li sladoled? - Rado.
Prilikom posete parku Albert u Kongu,
kralj se susreo s plemenom Pigmeja.
Ova minijaturna rasa koja nestaje, uprkos naporima
belgijske krune, broji oko 50.000 članova na istoku...
Tu smo.
Bumere, tišina! Dosta, to sam ja!
Ujeda? - Ne.
Dobra kuca... - Bumere, dosta!
Idem ja.
Hvala.
Bumere, vrati se!
Izvini. - Sačekaj!
Izvini. - Nemoj mi reći da si sam.
S kim bi trebalo da budem? - S onom devojkom.
Šta se dogodilo? Nije htela? - Nisam ni pitao.
Ostani, srediću ovo.
Možeš da uđeš, u redu je. - Kako to, u redu?
Jesi li ti glup?
Nastavite bez mene. Vratiću se kasnije.
Kako hoćeš. Posle ovoga što je dobila, ovo može da potraje.
Pobedio sam!
Ovo je pobeda cele moje ekipe.
Mažikrem je želeo da dođe do finala.
Bilo je vrlo čupavo, sa puno preokreta.
Počeo sam sprint u poslednjih 300 metara,
vetar mi je duvao u leđa.
Okrenuo sam se, niko me nije pratio.
Ispalo je sjajno. Veoma sam zadovoljan.
Sutra kucamo na prava vrata.
Nismo na odmoru. Cilj je u blizini fabrike Mažikrema,
tako da možete da zamislite.
Želi m ekipu svuda.
Razdvajanje je zabranjeno. Svi smo tu zbog Fabrisa.
Dogovoreno?
Pred ciljem, svi se probijate napred
i tu želim da vidim čistače. Očistite teren.
Ako neki pametnjaković pokuša da se probije,
pošaljite ga u jarak. Stvar je vrlo prosta.
Među poslednjih dvadeset hoću da vidim samo Mažikrem.
Gospodine De Kemp...
Kako ide? - Momci su spremni. Mažikrem će biti svuda.
Vrlo dobro. Svo osoblje će biti tu.
Svi smo mi Mažikrem. Vi ste deo velike porodice.
Poznajete Stivensa.
Van Der Berg. - Drago mi je.
Viser, u usponu je.
Stegman. Računajte na njega, uporan je kao mazga.
Desme. Isto važi i za njega.
Mali moj Fabrise... delujete spremno. - Nadam se.
Kako noge? - Nema problema.
Noge su važne. - On je čist, biće na cilju.
Savršeno. Idemo.
Do đavola, gde su?
Skoro smo stigli!
Hajde, vodi!
Hajde! - Drži se!
Vodi!
Približavaš se! Hajde!
Blizu smo! Pedeset metara!
Rikardo nije čekao!
Napred!
Evo nas! - Uspeli smo.
Hajde!
Gde ste bili? - Pao sam.
Samo ja ga predvodim?
Niste ni bili tu!
Vodi, hajdemo!
Bravo, Žislane.
Hajdemo.
Stani, slomio mi se točak!
Brzo!
Prokleta trka! - U redu je, gotovo.
Gotovo. - Poguraj me!
Rekao sam momcima da osećam da moramo da budemo napred.
U grupi. To je bilo pitanje života ili smrti.
Mažikrem je išao do kraja. Bilo je gusto, puno preokreta.
Trista metara pre cilja, počeo sam sprint.
Vetar mi je duvao u leđa, niko me nije pratio.
Ispalo je sjajno.
On sve uzima. - Uzima, uzima. Naravno, isto kao i mi.
Svi uzi maju. I Fokodel. Fabris je ipak kapiten.
Bockaj se koliko hoćeš, ali nećeš biti sprinter kao on.
Ne biraš prirodu.
Ma šta da uzmem, nisam kao Feliče.
Feliče i ma klasu.
Misliš da je Merks pobeđivao čudom?
Čekaj, Fabris nije Merks. - Niko nije kao Merks.
Ako uzimaš previše, sagorećeš za dve sezone.
Viđao sam trkače koji su uzi mali mnogo,
čak i celu kašiku. To je u redu za nekoliko trka,
ali posle toga si starac. - Čekaj, Rikardo.
Dobar sam koliko i Fabris. - Ne radi se o tome.
Onda sam nešto propustio. - On je vođa. Moraš da ga poštuješ.
Ne požuruj stvari. Zadovolji se mojim injekcijama.
Nisi zadovoljan? - Ne radi se o tome.
Rikardo nije doktor Mabuz, ali dobro je što sam tu.
Ko? - Mabuz.
Šta je to? - Mabuz.
Taj je iznad naše lige. - Ko je on?
Neka vrsta naučnika, čarobnjaka. - Čarobnjaka?
Da, on priprema svetske šampione.
Eto! - Šta je? - Fabris ide kod Mabuza.
Ne luduj, Fabris ne zanima Mabuza. - Otkud ti znaš?
Ko je Fabris? Mali vođa male ekipe.
Nikodon. - Sitnica, to deca uzimaju na odmoru.
Proventil? - Pročišćava bronhije.
Efedrin? - Kapi za nos, koristi ih moja baka.
Suresfan u ampulama. - S tim možeš da voziš celu noć.
Pusti, to su sitnice. U tome nema Mabuzea.
Pomozi mi.
Do đavola, odustani. - Pomozi mi.
Lepo. - To mi je posao.
Vrhunska kolgerla.
Šta je ovo?
Parfem. - Da. Hajdemo sad.
Požuri.
To je samo još jedna trka.
Stekni samopouzdanje i sve će biti u redu.
Šta ti je? Hajde, odmori se.
Ponekad obična partija karata može da odlučuje
o ishodu biciklističke trke ili karijere.
Nemaš ništa manje? - Ne.
Žislanu se smučilo da bude Fabrisov potrčko.
I u kartanju je morao da mu baca dobre karte.
Ovog puta, nije imao nameru da mu preda svoj adut kraljicu
kao rezervni točak na putu.
Rugaš mi se? - Nisam je video.
Fredi Verstreten, kapiten protivničke ekipe,
pronašao je neočekivanog saveznika u Žislanu.
Fabris nije znao da je to što se to veče događalo za stolom
moglo da se dogodi i sutradan, u trci u Namuru.
Zaobiđi me, Žislane.
Ne mogu.
Prokletstvo! Zaobiđi me!
Rikardo! Vodi!
Flandrija, zaobiđi.
Rikardo, podvikni im! - To i radim.
Zaobiđite!
Rikardo, levo!
Levo!
Vodi.
Hajde, Rikardo!
Idem.
Dobro je, mali. Dvadeset sekundi.
Navali. - Ne mogu.
Iscrpljen sam. Noge me izdaju, gospodine Fokodel.
Recite Rikardu i Žislanu da blokiraju.
Ne brini, sve je pod kontrolom. Hajde.
Hajde, Fabrise!
Gade! Dogovorio si se s njim!
Sta? - Dogovorio si se s njim!
Nisam. Jebi se. - Ostavite to za kasnije.
Ubiću te. - Probaj.
Dosta, razlaz!
Dogovorili su se, gospodine Fokodel.
Video sam ono s kraljicom. - Kakva kraljica?
Ništa, gospodine Fokodel. Priča o kartanju.
Žislane, kontrola mokraće!
Žislane! Kontrola!
Pazi, lukav je.
Žislan Lamber, Mažikrem.
Voleo bih da to uradite preda mnom, ako nemate ništa protiv.
Ne razumem.
Obično nema problema, ali...
Blokirao sam se.
Eto, konačno.
Dobro, dosta je.
Zvao si policiju? Baš me briga!
Ja nisam varalica! Nisam ja, oni su!
Zdravo, Klode. Gospođo Lamber... - Zdravo, Marsele.
Rože, novi kolega. - Dobar dan.
Ovo su moja pravila!
Ko ispadne, ubiću ga!
Zašto je ovakav? - Najurili su ga iz ekipe.
Uzi mao je droge. - Stvarno?
On kaže da nije.
Sad su prekardašili!
Žislanu Lamberu je bilo dosta!
Sad je dosta. Idem.
Ne prilazi, ubiću se! Pucaću sebi u glavu!
U redu je, uđite.
Dođite da popijemo kafu. - Kratku.
Pod kontrolom profesora Petija i njegovih saradnika,
Merks se priprema za visine, za uslove proređenog kiseonika.
Treba istaći da želi da obori, van svake logike,
jedan od najstrašnijih rekorda, i to bez rezervi,
bez vremena da se prilagodi stazi,
usred sezone u kojoj je pobedio peti put na stazi
Milano-San Remo, treći put Fleš-Valon,
četvrti put Tur de Frans, treći put Turu po Italiji
i drugi put po Lombardiji, ali to nije sve.
Krenuvši kao raketa, Merks održava ritam.
Malo "popušta" između 35-og i 40-og kilometra,
završavajući kao trkač. U poslednjem krugu,
poslednjih 200 metara prešao je za 13 sekundi.
49 kilometara, 431.
Riterov rekord potučen je za 778 metara.
Danac bi ga potukao više od dvaput.
Legenda o Edi Merksu je obogaćena 25. oktobra 1972.
Najneverovatniji m poduhvatom.
To je za prevoz stoke. - Znam, ali popravićemo ga.
Prijatelj će probiti prozore.
Kad se prefarba, stave zavese i naša i mena, biće sjajan.
Misliće da smo đubretari. - Neće.
Sad drugo iznenađenje.
Tvoj maser.
Čekaj.
Ja sam. Prijavljen si, možeš da podigneš broj.
Evo tople vode za kasnije.
Bolje odmah da ti kažem, i on je tu. - Ko?
Znaš. - Nije moguće.
Možda danas neće biti u formi. - Kako da ne.
Idem.
Evo ga! Edi!
Ovaj je zreo. - Deluje i drogirano.
To se ne može reći, ali možda i jeste malo.
Evo ga.
Za Edija Merksa ne postoji mala trka.
Šampion ekipe Molteni se jutros na startu žalio
na upalu grla i tendinitis,
ali ipak je završio trku sa 3 minuta i 30 sekundi
prednosti nad grupom koju je predvodio Volter Godfrot.
"Bole me noge i teško dišem," izjavio je na cilju.
U svakom slučaju, ova pobeda je dobar znak
za predstojeću turu po Flandriji.
Učestale Žislanove nezgode zabrinule su Kloda koji je,
ne želevši da izigrava lekara, odlučio da preuzme stvar
u svoje ruke i stvori "opremu visoke bezbednosti."
Udri.
Neću ništa osetiti.
Neću. - Deni! Dođi!
Dođi ovamo.
Uzmi ovo i udri ovde. Jako.
Vidiš? Nisam ništa osetio.
Šta je?
Gora od padova, još jedna opasnost pretila je biciklisti.
Protiv nje niko, čak ni brat, nije mogao da učini bogzna šta.
Ne. On neće, hvala.
Hvala, mama.
I meni je nezgodno, gospodine Vandenbruk.
Gilan mora najpre da misli na svoju karijeru. Ovde i ma kreme.
A vikend dvanaestog?
Dvanaestog? Ne.
Mora da se odmori, inače će zaspati na biciklu.
Onda narednog vikenda.
Ni u kom slučaju. Biće u Kaleu.
Septembar zaboravite. Celog meseca trenira i ništa drugo.
U Žislanovom slučaju,
i najmanje udaljavanje od dijete može dovesti do katastrofe.
Klode, pa to je samo jednom.
Znam te, usvinjićeš se. Zdravica, meso...
Znaš ga, Babet, napiće se i pozliće mu.
Suviše je rizično. - Samo jednom se ženi.
Gospodine, molim vas! Neću da uništim celu godinu
uravnotežene ishrane mog brata glupim šampanjcem i kolačima
koji su, uzgred budi rečeno, vrlo ukusni.
Ni mene ovo ne zabavlja. Znaš to.
Šta smo odlučili?
Čekajte, možda i mam ideju.
Naravno.
Dvadeset četvrti. - Koji dvadeset četvrti?
Decembar.
Naiskap!
Dobro si?
Naravno.
Za mnom.
Evo.
Tri nedelje ćete večerati crnu repu s gutljajem viskija.
Viskija? - Viskija.
Tri nedelje. Ćelije treba da vam se pročiste.
Imate moje "đubrivo"?
Hvala. Do viđenja.
Hvala, doktore. - Idite ovuda, na kraju vrta postoje vrata.
Skupa dijagnoza.
Trista hiljada za repu. - Crnu.
Lako dijagnoza doktora Mabuza nije i mala
očekivano dejstvo na Žislana, omogućila mu je dobru sezonu
i učešće na prestižnoj trci gde anoni musi ponekad uspevaju
da poraze proslavljene šampione.
Na žalost, vremenski uslovi koje bi omogućili takav poduhvat
nisu se stekli i najpre je bilo više patnje nego zadovoljstva.
Žislane! Šta ti je? Šta radiš? - Odustajem.
To je običan umor.
Anketij je osetio isto one godine kad je pobedio,
to je dobar znak. Znam da možeš da uspeš.
Hoću da spavam. - Ne! Misli na mamu, na Babet.
Ovo je i njihova trka. Misli da svi verujemo u tebe.
Nemoj da pobediš, samo završi.
Hajde. - Ne.
Hajde. - Odustajem.
Ne možeš, penji se. Penji se.
Neću. - Penji se!
Neću! Šta ti znaš o biciklu, jesi li ga ikad vozio? Neću!
Nemoj da me nerviraš!
Dao sam više od 300.000 za tvog Mabuza!
Penji se, ili ću te popeglati!
Penji se!
Pokaži im ko je Lamber!
Polazi!
Ako vidim da si stao, zube ću ti izbiti!
Videli ste mog brata? - Šta?
Mog brata, broj 15, Lamber! - Ne!
Videli ste mog brata? Broj 15, Lamber!
Šta nas briga. Nisam ga video.
Videli ste Lambera? - Beži, nisam ga video.
ELM Leblan? - Gubi se.
Nije pozadi? - Ne! Gubi se!
Šta je tebi?
Momci, neko je odmakao tokom noći!
Nije moguće! - Prevarant!
Svi m automobili ma!
Saznali smo da broj 15, Žislan Lamber,
i ma 47 minuta prednosti nad ostatkom grupe.
Kopile! Napred, Lamber!
Žislane! Prođi ovaj uspon i pobedio si!
Čak ni Merks nikad nije dobio ovu trku.
Nije ni učestvovao. - Hajde, navali.
Ne mogu, bole me leđa. - Proći će.
Imaš 20 minuta prednosti, moraš da održiš ritam.
Hajde!
Hajde, nastavi!
Stvarno možeš da pobediš!
Boli me glava. - Ne počinji.
Upozoravam te, ako staneš, pregaziću te!
Prestani!
Dobro ti ide, navali!
Ućuti!
Dosta!
Jesi li ti lud? Navali.
Napred, Lambere!
Jesi li srećan? Reci mi da si srećan, ja jesam.
Idi kod mame.
Volim te.
Lako je ova pobeda donela Žislanu slavu i ugovore,
biciklisti nisu bili spremni da mu oproste noćno bekstvo.
Sticanje šampionske titule kršenjem uobičajenih pravila
za ostale je bio zločin gori od izdaje.
Kazna srazmerna zločinu ubrzo je pri menjena.
Ukratko, Gilan neće skoro pobediti na trci, niti odmaći.
Čim bi pokušao, ostali bi ga podsetili na to.
Da garaža nije prevelika?
Gilane, opet si pobedio? - Da. Što je bilo vruće.
Deco, evo tate. - Zdravo, deco.
Tata, što smrdiš.
Tačno, dušo. Treba da koristiš novi "Stopodor".
Novi? - Da. Zahvaljujući aktivnoj zaštiti,
"Stopodor" sprečava neprijatne mirise i pruza svezinu.
Kako uspevaš da ostaneš tako svež posle trke?
Koristim novi "Stopodor."
Verujte "Stopodoru", kao Gilan Lamber.
Ubija neprijatne mirise, ne snagu. - Hvala "Stopodoru."
Koristi se samo ispod miške.
Lambere? Mirišeš bolje nego tvoja trka?
To je odličan proizvod. - Mi imamo sve što nam treba.
"Tačno, dušo. Treba da koristiš Stopodor."
Videćeš kakvu ćeš svežinu osećati danas.
Lambere, šta je to "aktivna zaštita"?
Traže samo da je obučeš tri, četiri puta pred ljudima.
Šta piše? - Ne znam, nešto o grejačima za vodu.
"Šampionski grejač za vodu." - Ne.
Što se tiče kvalifikacija za Kiberon... - Ugojio si se?
Misliš?
Ne, tako sam seo.
Što se tiče kvalifikacija, i mam gospodina Le Danteka
koji proizvodi sir "Paterson". Odličan je.
Misli m da to što nam nudi nije loše.
15.000 za reklame i podršku tokom trke.
Zauzvrat, garantuje nam potpuno finansiranje dve godine. - Ne.
Čekaj, stalno kažeš "ne". Potrudi se malo.
Razmisli. Imaš mnogo troškova, moraš da zaradiš.
Ako nećeš ti, neko drugi će. Nisi ti jedini biciklista.
Imamo sreće, biciklizam je u modi. Treba to iskoristiti.
Prepoznaješ ga?
Vidiš, on ne okleva. Ko zna koliko je dobio na ovome.
Ako budeš izbirljiv, on će ti sve preoteti.
Plus, Francuska ga obožava.
Moraš da zapadneš za oko.
Tvoj nastup diskretnog heroja narodu ništa ne znači.
Zašto još nemaš nikakav nadi mak?
Jer te ljudi nedovoljno poznaju.
Ne znaju da si fin momak.
Fin si, Žislane.
Ne brini, upoznaće me. - Da? Kako?
Klode, potući ću svetski rekord iz Meksiko Sitija.
Ni manje ni više?
Hoću da ostavim trag u istoriji biciklizma.
Hoću da postanem više od trkača, uzor. Kao Bobe ili Kopi.
Hoću da i me "Lamber" asocira na pobedu.
Šampiona, a ne na sir. Jasno?
Znaš li koliki je rekord? - 49 kilometara, 431.
Znam da mogu da ga potučem. Merks nije bio u najboljoj formi
kad je oborio rekord, znam da mogu da ga potučem.
Lći ću na sve vašare i kvalifikacije koje želiš,
ali treba mi tvoja pomoć. - Kako?
Obezbedi mi isti trening i garantujem da ću ga poraziti.
Halo? Zdravo, Klode. Zvaću ga, u garaži je.
Žislane? Pogodi gde sam.
Zamisli, ja sam kod gospodina Patersona.
Le Denteka. - Le Denteka.
Sećaš se, onog sa orasima. - Sirom.
To što nam gospodin Paterson nudi je vrlo originalno.
Kad Lamber kaže "ne", to je "ne."
Da, tako je.
Dobro, reći ću mu. Mislim da će mu biti drago.
Pozdravlja vas. - I ja njega.
Idi da treniraš, šampione.
Nema problema.
Preostaje samo još jedna stvar koju treba da pojasnimo.
Meksiko.
Kad mediji to objave, bićemo vrlo poznati.
Ko biste voleli da budete?
Dobro mi je u sopstvenoj koži. Zašto da budem neko drugi?
Da sam neko drugi, neki drugi sportista...
Na pri mer? - Možda fudbaler. Krojf ili Pele.
A biciklista? - Ja.
Ubeđen da eksplozija u garaži nije bila obična nezgoda,
Gilan je polako postao ubeđen da su na njega bačene zle čini.
Samo je magija mogla da razbije zle čini.
Vaša osa je potpuno neutralna.
Je li to dobro? - Neutralna je.
Pročitajte ponovo ugovor. Tako nešto nije bilo dogovoreno.
Ne budite vulgarni, neće vam ništa vredeti.
Pošaljite mi advokate, čekam ih.
Šta? I ja tebi, seronjo. Znaš šta da radiš sa svojim sirom.
Naravno. Razgovaraćemo mi opet.
Kad god isključim grejanje, materijal se raširi od vlage.
Gde smo stali?
Voleo bih da znam nešto o ovom dugu od 35.000 franaka.
Nitrogen, Meksiko. Putni troškovi, kućni trener...
Sve je to Meksiko. - Ne, višlje. Ovo.
Dakle, pre Meksika? - Da.
To su troškovi zastupanja. - Zastupanja?
Zastupanja i ostalog. - Šta to znači?
Kako da objasnim? Svi troškovi u vezi održavanja našeg imidža.
U redu, ali šta je to konkretno?
Na pri mer, kad te zastupam. Kad govori m u tvoje i me, naše.
Moram da budem reprezentativan. Razumeš?
Reprezentativan? - Da, fizički. Moram da izgledam pristojno.
Na primer, kad imam poslovan sastanak s ljudima,
ne mogu da dođem u šorcu kao ti. Ti si šampion.
Moram da imam minimum poštovanja.
Minimum? 35.000 na odeću?
To se pridodaje infrastrukturi. Našem dočeku.
Na primer, ovoj kancelariji, slikama, tepisima...
Hoćeš da kažeš da ja plaćam sve ove gluposti?
Tvoja je koliko i moja, možeš da je koristiš.
Briga me za kancelariju! Ja radim, a ti izigravaš ministra?
Dve godine se presvlačim u kamionetu,
a tebe brine vlaga u telefonu? Rugaš li se ti meni?
Slušaj me.
Radi šta hoćeš, ali ne dolazi u obzir da plaćam tvoje gluposti.
Jasno? - Dobro.
Troškovi zastupanja?
Još nešto. Deni je radio dve godine s nama.
Kako to da nije plaćen? - To mogu da objasnim, nema problema.
Pošto Deni nije... razumeš. Mislio sam da je bolje,
a i razgovarao sam s mamom, da ja upravljam njegovim delom.
Vrlo bezbedno, pokazaću ti...
Vidi m veliku promenu, preokret u vašem životu.
Težak izbor.
Vidim nekog vrlo bliskog. Možda člana porodice.
Neko ko vam čini loše. Pomaže vam, ali i škodi.
On predstavlja opasnost.
Ti si taj Nostradamus?
Ne kuglu!
Drži.
Žislan se postepeno udaljio od svog brata Kloda,
ali nastavio je da radi.
Sto osamdeset tri i po.
Zahvaljujući Morisu Fokodelu, ušao je u novu belgijsku ekipu
čiji su sponzori rešili da inoviraju sportske pripreme.
Okruženi ekipom lekara, svi sportisti bili su pregledani
od glave do pete i podvrgnuti ubrzanom programu treninga
na nivou koji će se uskoro takmičiti s programom NASA-e.
Prvi trening. Eksplozivna snaga, prvi primer.
Intenzitet: Maksi malni sprint. Trajanje: 20 sekundi.
Broj ponavljanja: 12. Odmor: Tri minuta.
Jedna serija, odmora između nema.
Drugi primer. Intenzitet: Maksi malan uspon.
Trajanje: 6 sekundi. Broj ponavljanja: Sedam.
Odmor: Dva minuta.
Između serija, 5 minuta okretanja pedala.
Ako vidim nekog da mi izigrava balerinu,
taj će imati posla sa mnom. Ne samo da će dobiti nulu,
već i kaznu da 12 puta ponovi svoj program.
Jesam li bio jasan?
Hajde, počinjite.
Prijavljuje se Belgijanac, Žislan Lamber iz oblasti Kondro.
Momak je zapažen kao amater, bio je treći u Ardenima.
Profesionalac je od 1970.
Prve godine je zapažen na turi Pariz-Brisel.
Kao član ekipe Mažikrem, bio je treći u Leskou.
Lako nije bilo u planu da Lamber te godine učestvuje
u trci, serija neočekivanih nezgoda u redovi ma Epedeksa
pri morala je Fokodela da ga pozove.
Lusijen De Voel je slomio članak silazeći s podijuma,
a Vienen je ranjen u ruku iz puške tokom lova.
Direktor trke je na startu sa trkačima
koji kreću u pravcu Sen Maloa.
Lako se dva dana pred trku Žislan nije osećao dobro,
u ime starog drugarstva nije imao hrabrosti da se požali
i stoički je podnosio svoju sudbinu.
Od prvih kilometara, vrtoglavice i glavobolje
primoravale su ga da više puta zaostane.
Do sredine trke, kašnjenje je postalo zabrinjavajuće.
Mora da je u pitanju pita.
Sigurno se pokvarila od vrućine.
Uzmi ovo, proći će. - Hvala.
Žao mi je, gospodine Fokodel. Nastaviću, biće sve u redu.
Ako postoji sport u kojem je bolje patiti nego odustati,
onda je to ovaj zbog kojeg se ove godine
okupilo toliko ljudi samo da bi videlo svoje idole.
Zbog toga se u pojedinim slučajevi ma moralo pribeći
bapskim receptima čija se efikasnost nosila
sa akademskim lekovima.
Gilane, nije to ništa. Proći će to preko noći.
Približi se.
Dodaj mi flašu.
Ovo će te izlečiti. Drži, popij.
To je piće. - Dobro je za tvoju boljku. Pij.
Baci je.
Poslednji takmičar ekipe Epedeksa približava se liniji.
Žobo je i mao nezgodu, vozač ekipe Bik je ispao,
a Holanđanin iz ekipe Erizol je žrtva pada.
Idemo.
Dobro. Izvadi mu stopalo.
Idemo, mali. Gotovo je. Diši duboko.
Ovako je mnogo bolje. Diši, diši.
Gde ste bili? Nisam vas video. Ne znam za Epedeks,
niko ga ne spominje. Ništa na radiju.
Nastavite tako i ispadamo. Šta da kažem gospodinu Epedeksu?
Do đavola, Viserse, zar nisi bio zadužen za Pulena?
Ispao sam. - Sad ili nikad!
Stivense, kako se Fredi zaglavio u drugoj grupi tokom sprinta?
Sutra je sve na vama, ne mogu ja da vozim umesto vas.
Dobar dan. Smetamo? Mi smo s televizije.
Radi mo reportažu iza kulisa.
Hoćemo da znamo šta trkači rade posle trke, šta pričaju,
njihove snove, razočarenja... - Hajde.
Ali ne duže od 10 minuta, još se nisu povratili. - Hvala.
Kako ste, momci?
Bilo je gusto danas?
Vetar, kiša, brzina... - Da, brzina.
Boli vas?
Šta mu je? - Nije imao sreće.
Kako to?
Naprezao se, bole ga noge. Ako se tako nastavi, ide kući.
Snimaj.
Poslednji trkač.
Dame i gospodo, vidi mo se iduće godine.
Poslednji trkač.
Evo policijske pratnje.
Za nekoliko trenutaka, iza okuke doći će i vodeća grupa.
Evo ih. Tuce izdvojenih vozača.
Molteri počinje sprint, zaobilazi ga kapiten.
Opet on, neverovatno. Daje sve od sebe.
Kakva snaga, kakav čovek! Pobediće u sprintu, neverovatno!
Pobeđuje zaista u svemu!
Najpre u kvalifikacijama, a danas i u sprintu.
Svedoci smo velikog biciklizma.
Još jedna pobeda za Molteni. Sad i grupa prolazi kroz cilj.
Fanstastično, grupa od oko pedeset vozača.
Žan-Luk, prepuštam vam mikrofon. Pitajte pobednika za utiske.
Uključeni ste, Žan-Luk.
Ovo postaje dosadno, svakog dana pričaš isto.
Zašto je morao da pobedi, možeš li da mi kažeš?
Blokira celu trku.
Ne brini, jednog dana će biti pedeseti. - I ja ću.
Momci, mislim da sam nasao svoju pricu.
Poslednji vozač! Vidi mo se iduće godine!
Večeras je izveštač odlučio da nam umesto trke favorita
pokaže dramatičnu stranu biciklizma:
Patnju skromnog belgijskog takmičara iz ekipe Epedeks.
Zar nije tako? - Tako je, Patrik.
Pogledajte snimke Lambera, sni mljene popodne,
na začelju grupe. Lako od jutros i ma stomačne probleme,
lekar kaže da je belgijski ispoljio izuzetnu hrabrost što,
bez sumnje, neće imati nikakve koristi.
Ne vređamo Lambera kad kažemo da neće pobediti ni u etapi.
On se bori da završi na vreme, a to je najlepša pobeda.
Shvatate li? Deset minuta uživo. To je zlatni rudnik za Epedeks.
Znate li koliko košta 30 sekundi reklame na televiziji?
Kako, bolje mu je? Nadam se da se šalite.
Priča o Žislanu Lamberu je tek počela.
Snađite se kako znate. U pitanju je i midž Epedeksa.
U redu, pobrinuću se za to.
Žislane...
Kao što znate, u etapnim trkama,
vozači koji stignu na cilj posle određenog vremena ispadaju.
Poslednjem vozaču ekipe Epedeks biće teško
jer mora da prođe kroz cilj pre isteka vremena.
Evo ga. Dvadeset, devetnaest...
Četrnaest sekundi za Belgijanca.
Voziće sutra u idućoj etapi
jer je stigao na vreme u Aspro-Gajar.
Bilo je teško? - Teška etapa?
Odsad neću nikog da vidim napred.
Nema pametnjakovića koji će da vode trku.
Svi ćete biti s Gilanom, jedan iza drugog.
On mora da završi na vreme.
Isto važi i za tebe, Viserse. Nema više sprinta niz brdo.
Fredi, radi šta hoćeš. Sledi grupu.
Još nekoliko trenutaka neizvesnosti i videćemo
hoće li poslednji vozač stići na vreme:
To je si mpatični Belgijanac iz ekipe Epedeksa.
Evo ga u pratnji svojih ti mskih drugova.
Hoće li uspeti? Petnaest, četrnaest...
Šest, pet... Žislan Lamber je uspeo!
Kakav uspeh poslednjeg vozača i njegovih ti mskih drugova!
Pustite ga da dođe k sebi. Znate šta ovo znači.
Hoće li se odiseja Žislana Lambera okončati?
Čovek se zapita kad pogleda sutrašnju etapu.
Kol de L'Izoar, sa usponom od više od 14 posto.
Sve ovo ne ide u prilog hrabrom trkaču Epedeksa,
tim pre što el minaciono vreme iznosi 18% vremena pobednika.
Ovo je novi izazov za Lambera.
Lambere, hoćeš li biti s nama sutra uveče? Srećno.
Pet, četiri, tri...
U poslednjoj sekundi!
Lamber je prošao kroz cilj pre fatalne nule!
Iscrpljen, Lamber se uputio ka novinari ma.
Javio sam televiziji.
Mora da odustane pred svima, baš kod spomenika Simsonu.
Sjajna ideja, gospodine Epedeks.
Klati se, pada, leži nepomično, prekrštenih ruku.
Razumete? Svi kanali će kupiti prilog.
Štos je što mora da dođe do spomenika.
Recite mu da će dobiti bonus. Baš ispred spomenika.
Idite na levo.
Nazad.
Kad se oporavio od povreda,
Žislan je saznao da više neće moći da se takmiči.
Umesto da ga novost rastuži, izgleda da ga je podstakla
da razmišlja o promeni lika mediokriteta kakav je postao.
Prošlo je nekoliko meseci pre nego što je njegov projekat
dobio oblik i pojavio se u novinama jednog prolećnog jutra.
Dušo, dođi da vidiš.
Još? - Još.
Šta misliš? Predstavljam ti bicikl Žislana Lambera.
Nemoj prsti ma.
Zar ne misliš da je točak nisko u odnosu na volan?
Upravljač. Nije, Babet.
To je ideja. Zato je ovaj model bicikla genijalan.
Razmisli malo. Ko je osnovni neprijatelj bicikliste?
Vetar. Vetar usporava biciklistu.
Ako drži nagnut položaj, vetar će kliziti preko bicikliste
i neće ga usporavati. To se zove aerodinamika.
Zato je ideja revolucionarna. Razumeš? - Da.
Šta je? - Zar ga neće boleti leđa u tom položaju?
Kako? - Ne znam, ali mislim da će u tom položaju
s vetrom u leđi ma tvom vozaču otići kičma.
Šta pričaš? Eto, to i liči na tebe.
Pokazujem ti rezultat mesec i po rada, razmišljanja,
čitanja najboljih dela na ovu temu. Video sam se s najvećim
stručnjacima, a time daviš domaćičkim pričama.
Nisu to domaćičke priče. Svako bi to rekao. Nisam glupa.
Šta ti znaš o biciklu?
Dvadeset godina se ti me bavim.
Ako je iko kvalifikovan da zna hoće li bicikl izazivati
bol u krsti ma, onda sam to ja. - Onda me ništa ne pitaj.
Ne pitam te. Samo sam ti pokazao.
Tako je, idi u kuhinju, tamo ti je mesto.
Trideset godina se bavim bicikli ma! Trideset godina!
Ne govorite mi vi šta je dobro ili loše za biciklistu!
Što me gnjave tim pričama o krstobolji!
Smatravši sebe za žrtvu nerazumevanja svojih bližnjih
i pošto je svuda bio odbijen, na kraju je sam finansirao
proizvodnju prototipa koji je oprobao na stazi prilikom
omnijuma Francuska-Belgija na velodromu u Rubeu.
Lako je Žislan odustao od inovacija,
nikad se nije odrekao snova o slavi.
Prijatelj novinar ga je lako ubedio da bi njegovi memoari
mogli da zani maju izdavača, te su se obojica bacili
na književni posao sve dok lingvistički nesporazum
u vezi sa naslovom knjige nije okončao radove.
Pošto niko nije želeo njegovog "Orla sa Kondroa",
"Lamber, vodonoša" je odlučio da ide do kraja.
Kad je završio memoare i ovladao rečima,
rešio je da više ništa neće moći da ga ućutka.
Dobro veče.
Tema večerašnje emisije je ozbiljna stvar
koja već godinama predstavlja nerešiv problem.
Reč je o dopingu.
Doping u sportu uopšte, a posebno u biciklizmu.
Večeras je pristao da svedoči, pod uslovom da ostane anoniman,
bivši biciklista, gospodin L. Gospodine, dobro veče.
Čestitam na hrabrosti.
Kako je došlo do ovoga?
Kad ste mladi,
mislite da možete da se bavite biciklizmom bez dopinga.
Ubrzo shvatite da vam, ako želite dobre rezultate,
da budete "trkač", treba nešto.
Kako ste nabavljali to "nešto"?
Obično ne treba ni da pitate.
To je Lamber.
Jeste, to je Žislan.
Klode, vidi, brat ti je na televiziji.
U kvalifikacijama nema testova.
Pretpostavljam da na velikim takmičenjima nije tako.
Na značajnijim takmičenji ma morate da nađete izgovor
da ne odete na test, ili ako već odete,
da se snađete da lekar ne vidi šta radite.
Nije sve u pobedi, kako se kaže, već u pišaćki.
Bili ste pozitivni na testovima. Dakle, nije lako varati.
To je drugo.
Tada je kapiten moje ekipe koji je bio homoseksualac...
To je njegovo pravo. - Bio je ljubomoran na moje prijateljstvo
sa kapitenom drugog tima. To je bilo obično prijateljstvo.
Ovo nema mnogo veze sa sportom.
Šta hoćete?
Dosta!
Od tog dana niko ne zna šta se dogodilo s Žislanom,
ali sve su šanse da će ga, posle ovog,
biciklistički svet zauvek zaboraviti.
Pošto su mali trkači?
Ovi na stolu.
Ne znam.
Može hiljadu?
Hiljadu dvesta?
Hiljadu sto.
Da vam ih spakujem? - Molim vas.
Može ovako? - Dobro je, hvala.
Do viđenja.
Gospodine Dekler!
Izvinite, ne bi vam smetalo da mi date autogram? - Nikako.
Čestitam na pobedi. - Hvala.
Hvala. - Prijatno.
U ZNAK SEĆANJA NA MALE TRKAČE
Živeći mirnim životom, možda je konačno pustio
borbenu stranu svoje prirode da se uspava,
a mir mudraca remetili bi samo trenuci melanholije.
Le vélo de Ghislain Lambert) 2001